Христо Ясенов
И плакаха цветята

chitanka.info

Поле от сняг. И мека вечер пада.

Във бяла скръб прислушани тополи.

И пак една душа самотна страда,

и пак сама в страдания с моли.

Увехнал ден. И плакаха цветята —

под пресен сняг въздишки притаени…

И с мойта скръб ний плачем в тишината,

един във друг, един от друг родени.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.